www.HoundDawgs.org
En mestendels sand historie
Det er en sød lugt.
Urinen er kun en lille bestanddel.
Den mest fremtrædende lugt minder om ørevoks.
Men der er også fugtige klæder, våd uld og løg.
Som hun spiser rå.
Samt det, jeg altid har set som essensen af fattigdom. Våde aviser.
Miss Shepherds mangeartede aroma-
- maskeres af rundhåndet påføring af talkumpudder.
Yardley's lavendelpudder er hendes klare favorit.
Netop nu er det denne raffinerede duft, som er dominerende.
Den er den anden solist i hendes duftsymfoni.
Men når hun er gået, vender det oprindelige tema tilbage, -
- og hendes egen lugt tager triumferende over-
- og hænger i huset, længe efter at hun er gået.
Sig det til hende.
Miss Shepherd. Jeg må bede Dem om ikke at benytte mit toilet.
Der er toiletter for enden af High Street.
De lugter. Jeg er fra naturens hånd meget renlig.
Jeg fik engang prisen for det reneste værelse.
Og min propre tante sagde, -
- at jeg var det reneste af alle min mors børn.
Især der, hvor man ikke kigger.
Forfatteren er tvedelt.
Der er selvet, som skriver.
Og selvet, som lever.
De taler sammen. De skændes.
At skrive er at tale med sig selv.
Jeg har gjort det hele livet. Længe før jeg fandt dette hus.
For fem år siden.
15? - Nummer 10 gik for 17.
Bliver Deres stykke ikke opført på West End?
Husene her har stort potentiale, når man lige får muget lidt ud.
Der har du det så. Gloucester Crescent.
God gade. På vej op.
Har du en stor bil? Her er masser af plads.
SOLGT
Et øjeblik.
De er ikke Johannes, vel? - Johannes hvem?
Disciplen Johannes, som Jesus elskede.
Nej. Jeg hedder Bennett.
Hvis De ikke er Johannes, så hjælp mig med at skubbe.
Den er helt død.
Måske er det batteriet. Jeg kom vand på. Det hjalp ikke.
Destilleret vand?
Det var helligt vand, så det er lige meget.
Det kunne også være olien. - Den er vel ikke også hellig?
Hellig olie til varevognen? Nej, det ville blive alt for dyrt.
Jeg vil bare have den skubbet rundt om hjørnet.
Skal De langt?
Muligvis. Jeg kan ikke rigtig bestemme mig.
Jeg drejer til venstre!
Var det det?
Jeg skal til den anden ende. - Det er næsten en hel kilometer.
Jeg har hårdt brug for hjælp.
Jeg er en syg kvinde. Muligvis døende.
Jeg leder efter et sidste hvilested. Et sted, hvor jeg kan finde ro.
Kender De et sted?
Farvel, frue. Se Dem nu godt for.
En rigtig forfatter ville nok se mødet som en brugbar oplevelse.
Jeg skal først lige fordøje den slags.
Hun så dig komme.
Hun er gammel.
Harold Pinter skubber ikke vogne ned ad gaden.
Modsat mig. Men jeg har ikke travlt med at skrive stykker-
-og leve et vildt og kreativt liv.
Du lever det, jeg skriver det.
Velkommen. Er du kommet på plads nu? - Ja.
Gik flytningen godt? - Ja tak.
Godt.
Pænt hus. Omend det ikke er lige så stort som vores.
Men du er jo også alene.
Nej, det hænger sammen med huset bagved.
Jeg mener, at du er enlig.
Sickert boede engang her på gaden. Dickens' forladte hustru.
Nu er det det sædvanlige slæng.
Reklamefolk, journalister, tv-værter. Forfattere som dig, kunstnere.
Har du noget på bedding? - De viser mit stykke på West End.
Ja, det er da også rigtigt.
Tør man spørge?
13,5.
Du godeste. - Ja, det er utroligt.
Vores er dobbelt så stort. Hvad er det ikke værd?
Vores nye nabo får nu ikke priserne i vejret.
Jeg har mødt hende. - Hun var på Gloucester Avenue før.
Hun slår sig vist ned ved 66.
Vil det genere dem? - Det håber jeg ikke.
Vi er trods alt et lokalsamfund.
Hyggeligt at møde jer.
Hvad hedder hans stykke? - Vi så det. Det var om dagligdagen.
Det er helt væk.
Det er affald, mor. - Nej, det er hendes ting.
Vil De have nogle pærer fra vores have i Suffolk?
Pærer giver mig sure opstød.
Har De tænkt Dem at blive længe? - Ikke når her er alt det spektakel.
Jeg ved, hvad du tænker. Men det er fint at gøre lidt for de hjemløse.
Jeg holder fast i en enkel indretning.
Klosteragtig. - Ja.
Det er mit soveværelse. - Det er pænt.
Er du glad for at være med i stykket?
Jeg er vild med det.
Ærkebritisk. Lige hvad folk vil have.
Sengen ser behagelig ud.
Måske kunne du kigge forbi og hjælpe mig lidt med indretningen.
Ja, gerne. Min kæreste er en ørn til at male.
Hej, søde. Du er da en vaskeægte original.
Ja. Det er jo Camden Town.
Jeg underviser her de fleste dage.
Fortovet er min tavle.
Jeg sælger også blyanter.
En herre sagde forleden dag, at den blyant, han købte af mig, -
- var den bedste blyant på markedet lige nu.
De er modstander af fællesmarkedet?
Mig? Hvem siger, jeg har skrevet det?
Det var ikke Dem, som skrev det? - Ikke nødvendigvis.
Men jeg vil gå så vidt som til at sige...
...at de er anonyme.
Og de koster en shilling! De gav mig kun 6 pence.
Dér står jo: "Frans af Assisi bortkastede penge."
Jamen han var en helgen.
Han havde råd til det.
Skide tiggere!
Jeg er ikke tigger! Jeg er selvstændig, og herren er min nabo.
Det var ikke længe, De blev.
Nej. Der var jo musik dagen lang.
Lucy læser til eksamen på mellemniveau.
Det er støjniveauet, jeg er bekymret for.
Vink, skat.
Hej, skat.
Gå ikke for sent i seng. - Undskyld al postyret.
Vi skal i operaen. - "Così".
God fornøjelse.
Pas på. Fruen flytter.
Hvis tur er det nu?
Sæt farten ned. - Vi kommer for sent.
Mrs. Vaughan Williams? - Nej. Familien Birts.
62?
Nej. Hvem?
Nej! Nej!
Skat, det er os! - Stop bilen!
Undskyld! Undskyld!
Undskyld!
De må ikke parkere her.
Jeg er blevet ledt til denne plads. - Ledt? Af hvem?
Jomfru Maria. Jeg talte med hende i går.
Hun var uden for postkontoret på Parkway.
Hvad ved hun om parkering? - Sig, at vi skal i operaen!
Jeg skal bruge en lineal.
Jeg skal måle afstanden mellem hjulene og kantstenen.
Den ideelle afstand er 3,8 centimeter.
Det læste jeg i et katolsk bilmagasin.
"Tip til kristen parkering."
Det er sgu ikke kristen parkering. De tager Dem friheder!
Hvad får man ud af at være flink?
De blev ikke længe uden for 66.
Nej, ikke med det spektakel. De er da ikke musikalske, vel?
Hvem? - Dem inde fra nummer 61.
Tja, de går da i operaen. Har De det ikke godt?
Efter al den ballade er jeg vist blevet en smule toilettrængende.
Må jeg bruge Deres toilet? - Nej! Det skyller ikke ordentligt.
Det gør ikke noget.
Hvor er det?
Hvor er det?!
"Tak."
Jeg skal til møde hos BBC. - Om hvad?
Om noget, jeg skriver på.
Jeg troede, du kom på besøg.
Om et par uger.
Jeg er helt alene.
Jeg ved godt, du er alene. - Vi er alle alene.
Kan jeg så ikke komme ned og besøge dig? Er det et stort hus?
Ikke særlig stort. Du vil nok ikke bryde dig om det. For mange trapper.
Man kan jo få sådan nogle trappelifter nu.
Er du der?
Ja.
Ham fodfyren kom i dag.
Hvem? - Fodfyren!
Mener du fodterapeuten?
Det har du garanteret skrevet ned. - Nej.
Der gav jeg dig lige en replik. Jeg er bare dit råmateriale.
Nej da.
Mor.
Har du det godt? - Ja, det er bare vognen.
Den bliver så beklumret.
Du er høj.
Min mand var høj. Jeg hedder mrs. Vaughan Williams.
Jeg giver ikke hånd. Havearbejde.
Komponisten af "Greensleeves"? - Blandt andet.
Hvorfor? Er du musikalsk? Jeg ved ikke engang, hvad du hedder.
Jeg hedder miss Shepherd.
Men sig det ikke til nogen.
Jeg lever inkognito... muligvis. - Jeg holder tæt.
Shepherd. Kørte åbenbart ambulance under krigen.
Hvor kommer hun fra? - Og så var hun engang nonne.
I klostret her på gaden.
Men vi har jo alle noget at skjule. Min svoger er politimand.
Sådan er Camden. Folk skyller op her. Ligesom mig.
Hun vil være et godt emne. - Til hvad?
Dig! Et af dine små stykker.
Husk, det var mig, der plantede kimen!
Nej, nej.
Jeg skriver allerede om mor halvdelen af tiden. Én gammel dame er nok.
Jeg lever, du skriver. Sådan er det.
Ikke ret meget. - Ikke ret meget hvad?
Lever. "Brug dit eget liv i det, du skriver."
Hvordan? Vi er begge røvkedelige.
Miss Shepherd? Jeg er Lois, socialarbejderen.
Jeg vil ikke have en socialarbejder. Jeg skal til at høre radiopanelet.
Jeg kommer med tøj. Du skrev og bad om en frakke.
Ikke mens panelet er i radioen. Jeg er en travl kvinde.
Jeg bad kun om én frakke.
Jeg tog tre med, så du kan skifte. - Hvor skal jeg have tre frakker?
Grøn er ikke min farve. Har du en stok med?
Kommunen har styr på det.
Den er blevet bestilt. - Og den er lang nok?
Ja, det er en specialstok. - Jeg vil ikke have en specialstok.
En almindelig stok, bare længere. Luk døren.
Hvem skal jeg ringe til, hvis jeg vil i kontakt med dig?
Prøv mr. Bennett i nummer 23.
Men tag dig ikke af, hvad han siger. Han er muligvis kommunist.
Har du prøvet dem overfor? De er tættere på.
De har ikke nogen god relation. Du er den, hun relaterer til.
Sagde de det? "Relaterer til"?
Nej, det siger jeg. De sagde, at du var hendes ven.
At hun er din dameven. - I guder.
Benytter hun dit toilet? - Kun i nødstilfælde.
Det kan give hende visse rettigheder.
Vi så helst, at hun flyttede. - "Vi"?
Camden.
Jeg har det hele. Citronbolsjerne, pulversuppen, mini-whiskyen.
Det er min medicin.
Hun virkede meget forstående, hende socialarbejderen.
Ikke forstående nok.
Jeg beder om en kørestol, og hvad giver hun mig? En stok!
Og så siger hun, jeg kun får lommepenge, hvis jeg får en adresse.
Er "Vognen, Gloucester Crescent" ikke en adresse?
Nej! Det skal være et hus.
En residens.
Men jeg rejser muligvis snart væk.
Hvor længe?
Muligvis til Broadstairs.
Hvorfor Broadstairs? Har De familie der?
Nej, nej.
Har De nogen familie?
Jeg har bare brug for frisk luft.
Jeg så en slange i morges på Parkway.
En lang, grå slange.
Muligvis en kongeboa.
Den så giftig ud. Den holdt sig tæt op ad muren.
Jeg har på fornemmelsen, den var på vej hen mod vognen.
Så jeg vil bare advare Dem for en sikkerheds skyld.
Jeg har før været lidt for tæt på slanger.
Miss Shepherd, der er ingen kongeboaer i Camden Town.
Står De og siger, jeg lyver? Jeg ved nok, hvordan en kongeboa ser ud!
Hvor ser du henrivende ud i dag, søde ven.
Du skal ikke kalde mig "søde ven".
Jeg er en syg kvinde. Muligvis døende!
Op med humøret, søde. Den vej skal vi alle.
Det lugter, som om du er på vej.
Jeg tror ikke på slangen. Og slet ikke på, den var på vej til vognen.
Først dagen efter hører jeg, at der har været indbrud hos dyrehandlen.
Så der kan have været en slange. - Du godeste.
Det giver mig dårlig samvittighed.
Giles! Giles!
En ægte forfatter ville have spurgt om hendes oplevelser med slanger.
Men hun er væk. - Skynd dig, søde.
Jeg står af. Du skal ikke skynde på mig!
Natkjole?
Det er ikke nogen natkjole.
Denne mode er bare ikke nået til Broadstairs endnu.
Jeg kender loven. Man kan ikke anholdes for at gå i natkjole.
Hvad laver De i Broadstairs? - Jeg passer mig selv!
Alan! Kom herud!
Hvorfor?
Der er nogle kæmpe fugle på muren.
Nej, der er aldrig noget på muren. Det er bare din fantasi.
Det er der altså.
Og der på havemuren stod... fire påfugle oppe fra godset.
Så der var kongeboaer på gaden og påfugle på muren.
Både ved de nordlige og sydlige porte i mit liv-
-står der en forvildet kvinde.
Men det sagde du lige, at de ikke var.
Forvildede. - Ikke denne gang.
Og de er ikke den samme. Mor og miss Shepherd.
Nej, Alan, det er de ikke. Men de er begge gamle damer.
Det er åbenbart min niche.
Mine jævnaldrende skriver henført om-
- deres første famlende forsøg med det modsatte køn, -
- eller eventyr i journalistikken, mens jeg hænger på de gamle damer.
Okay. Jeg begynder at tage noter. Men hun er helt sikkert ikke et projekt.
Hun er ikke min næste opgave. Jeg vil ikke skrive om hende. Hun...
Hun er bare noget, der sker. - Hvad vil du så skrive om?
Jeg vil skrive om spioner. - Spioner?
Du synes, det er gak. Spioner, Rusland.
Jeg kan ikke altid skrive om Nordengland.
"Jeg er opvokset i Leeds, hvor min far var slagter.
Som dreng var jeg hans cykelbud."
Det er ikke Proust. Det er ikke engang J.B. Priestley.
Villaerne på Crescent var bygget til den victorianske middelklasse.
Kældrene bliver nu udbygget af par med liberale livssyn, -
- som har det svært med deres nyvundne velstand.
De føler skyld.
Og det betyder, at de alle til en vis grad tolererer miss Shepherd.
Hendes tilstedeværelse giver dem aflad.
Glædelig jul!
Luk døren!
Luk døren. Jeg er en travl kvinde. Jeg er en travl kvinde!
Creme brulé.
Hvad handlede dit første stykke om?
Kostskoler. Det svarer til det, I i Amerika kalder for privatskoler.
Men du gik ikke på kostskole. - Nej. Men jeg har læst om det.
Og hvad handlede dit næste stykke om?
Sex.
Det har jeg også læst om.
Hold op! Hold så op!
Kom væk fra os! Det er hende!
Er der et problem?
Det var dem, der larmede! - De er børn!
Jeg er en syg kvinde! - Ja, mon ikke!
Bare fortsæt! Motorbølle.
Mr. Bennett. Jeg har en idé til, hvordan jeg kommer i transistoren.
Hvad?
Jeg vil have et program, hvor man ringer ind.
Det må en som Dem snildt kunne arrangere.
Jeg kunne hedde...
..."Kvinden bag forhænget" eller "En britisk kvinde".
De kan give mig et pseudonym.
Jeg forestiller mig, at forhænget skal være her.
Noget grønt stof vil nok kunne fungere.
Skal folk ikke ringe ind? - Og?
Det er radio. Der er slet ikke brug for noget forhæng.
Den slags detaljer får vi på plads senere. Når jeg kommer ind, -
- kan jeg føre mig ajour med civilisationen.
De mener fjernsynet? - Ja, den vilde natur, hungersnød.
Muligvis fårehundestævner. Jeg ser faktisk fjernsyn.
Jeg ser det i Currys' butiksvindue, men det er ikke optimalt.
MICHELIN 1974 FRANKRIG
De ferierer nok i Frankrig?
Ja. Oui.
Jeg studerede i Frankrig for 35 år siden.
Før krigen?
Hvilkenguerre?
Før anden verdenskrig?
Ja. Før anden verdenskrig.
Hvad studerede De der?
Jeg har studeret inkognito "à Paris".
Hvad studerede De?
Musik.
Muligvis pianoforte.
Har De en gammel opvaskesvamp? Jeg overvejer at male vognen.
Bare en af de der små svampe, som folk bruger til at vaske op med.
Hvad med en pensel? - Det har jeg!
Det er bare til første lag.
Så hun har været nonne.
Nu viser det sig, at hun også har været musiker.
Og åbenbart taler flydende fransk.
Men maler er hun ikke.
For i dag, trods regnen, rykker hun langsomt rundt om sit mobile hjem-
- og klasker maling på rustpletterne-
- i sin yndlingsfarve æggeblommegul.
Hun bruger forkert maling. Man skal bruge bilmaling.
Ikke til den her vogn. Det er katolsk maling.
Og hun lugter. - Det er, fordi hun er fattig.
Du ville lugte, hvis vi var fattige. Godmorgen, Ursula.
Goddag, min egen. - Goddag, søde.
Belære mig om maling!
Jeg har da gået i børnehave. Jeg vandt en malekonkurrence!
De skal røre i den.
Jeg har rørt i den. Men jeg tabte noget kage ned i den.
Kage eller ej, alle miss Shepherds køretøjer endte med-
- et lag af noget, der lignede kagecreme med små stænk af røræg.
Fortryllende!
Kun i meget få tilfælde så man hende virkelig glad.
Og det var hun, da hun malede.
Jackson Pollock kunne ikke have gjort det bedre.
Selv ikke med en opvaskebørste.
Hvad laver De? Væk fra min vogn!
De gule streger. - Undskyld?
Parkeringsreglerne.
Tørvetriller! - Hun holder ulovligt parkeret.
Hun må flytte den.
Se. Se!
Der står, De skal flytte den. - Tak, det ved jeg!
De må parkere et andet sted. - Men jeg er handicappet!
Jeg bruger ikke altid stok. Det kan nemt narre folk.
Men jeg er en ægte Camden-borger!
Og jeg havde gigtfeber som barn. Og fåresyge.
De skal alligevel flytte den. Find et andet sted.
Nej, der er ikke nok benzin på.
Jeg henter noget på tanken. - Ikke deres benzin!
Måske kan den godt køre. Den skal bare hjælpes i gang.
Jeg er i særdeleshed bekymret for hjulene.
De er under guddommelig beskyttelse.
Hvis jeg får det andet køretøj, vil jeg have disse hjul sat på!
Hvilket andet køretøj? - De her hjul kan være mirakuløse.
De har kun skullet pumpes én gang siden 1964.
Hvilket andet køretøj? - Og de kostede kun fem pund.
Miss Shepherd, et andet køretøj?
Ja, en vogn.
En vogn til?
En nyere model.
En adelig katolsk dame sagde, at hun måske ville skænke mig en.
Det er lady Wiggin. Men hun vil gerne være anonym.
Ja, det tror jeg gerne. Hvorfor parkerer De ikke uden for hendes hus?
Det er udelukket. - Der er masser af plads.
Jeg har naboer! - Det har jeg også.
Skal jeg så ikke købe en ny vogn til hende?
Det må De sgu selv om. - Hvabehar?
Mr. Bennett! Jeg har fundet en løsning!
Mr. Bennett.
Den ideelle løsning vil være, hvis jeg parkerer væk fra gaden.
Muligvis i en indkørsel, De ved.
Hvad vil De gøre?
Jeg må improvisere.
Dame?
Er du der?
Kommer jeg ubelejligt?
Har du noget til mig?
Onde kælling!
Beskidte, løgnagtige mær!
Kan jeg hjælpe med noget?
Godaften, min herre.
Jeg var i nabolaget-
- og ville benytte anledningen til at hilse på Margaret.
Margaret? - En gammel ven.
Mener De miss Shepherd? - Er det Shepherd nu? Udmærket.
Hun sover nu. - Ja, naturligvis.
Jamen så godaften. Jeg kigger forbi igen, når arbejdet tillader det.
Tak!
Er du derinde? Op at slå på tromme!
Ud, din gamle heks! - Sikke da kællingen stinker!
Kom nu ud, søde! Kom nu!
Undskyld, drenge!
Hvem fanden er du?! - Ligegyldigt. Jeg har dit nummer!
Af sted! Jeg bor her, og jeg har taget dit nummer!
Der bor en gammel dame. Skrub af!
Miss Shepherd?
Miss Shepherd, har De det godt?
Ja. Ja... det tror jeg nok.
Hvad drejede det sig om? Det var vel ikke politiet?
Nej, nogle spradebasser. Men de følger med i det liv, De har valgt.
Jeg har ikke valgt noget. Jeg blev udvalgt.
Nu er det nok.
Synes du?
Jeg kan ikke altid beskytte hende. Det er ikke min opgave.
Hvad sker der med arbejdet?
Hun må enten flytte eller... - Eller hvad?
Eller stille sin vogn i indkørslen, så vi kan få fred for hende.
Nogle mænd gifter sig, så de ikke længere skal tænke på deres koner.
Den var ikke dårlig. - Tyvstjålet fra Proust.
Kun i et par måneder, til hun beslutter, hvor hun tager hen.
Det bliver nemmere. Jeg gør det ikke af godhed.
Nej.
"Godhjertethed eller det, der betragtes som sådan, -
- er den mest egoistiske af alle dyder.
I ni ud af ti tilfælde er det blot udslag af en magelig natur."
Det er ikke dig. - Det er Hazlitt.
Og det er ren og skær vilje. Hun har hele tiden vidst, hvad hun ville.
Den pågældende sjæl tilstod, -
- omend i vage vendinger, i Rom, -
-i det hellige år, -
- omend jeg ikke er sikker på, at skriftefaderen forstod engelsk.
Ligner jeg en fartdjævel?
Mit barn...
...du har allerede fået forladelse for netop denne synd.
Jeg har selv givet dig den ved adskillige lejligheder.
Bevar troen. Forladelse er ikke som en busbillet.
Den har ingen udløbsdato.
Gudfader!
Der står luftfrisker bag ved Jomfru Maria.
Jeg troede, vi endelig var sluppet af med hende.
Han er en helgen.
Sådan var Ralph også. Nogle folk er bare godhjertede.
Her i London er ingen godhjertede. - Sandt nok.
Og nu har den gamle ko fået foden indenfor. Han er et fjols.
Hvem vil ellers gøre det?
Vi kunne godt gøre det, hvis det ikke var for pigerne.
Jeg er bare arbejdsløs skuespiller og kender hende ikke, men ved I hvad?
Hvorfor er hun Alans problem?
Søde ven, hun er et menneske.
Med nød og næppe.
Noget helt andet...
Hvornår finder vi en pige til Alan?
Josephine er gravid igen. - Nej da!
Hvem er det nu, Josephine er? - Hamsteren.
Vi talte lige om, hvor taknemmelig hun vil være.
Stille vognen i Deres indkørsel?
Tanken er aldrig faldet mig ind.
Jeg ved snart ikke... Det er måske ikke så belejligt.
Jeg har tænkt over det. Det er fint. Bare indtil De får styr på det hele.
Altså ikke for Dem! Om det er belejligt for mig.
De gør mig ikke en tjeneste. Jeg har skam andre tilbud.
En mand på fortovet sagde, -
- at hvis jeg kom syd for floden, tog han imod mig med åbne arme.
Jeg skulle til at gøre noget godt for hende, men som altid-
- havde jeg også lyst til at kvæle hende.
Hun ville rykke ind i min forhave, -
-kun for at gøre mig en tjeneste.
Har De trukket håndbremsen? - Det gør jeg nu.
Hvorpå hun trak håndbremsen med så stor beslutsomhed, -
- at den, som Excalibur, aldrig siden kan rokkes ud af stedet.
Nu, hvor hun er her, -
- ser jeg nogle gange miss Shepherd bede.
Og det er sjældent en rolig eller meditativ proces.
Jeg hungrer efter indfrielse...
Hendes glødende forbøn rokker hende frem og tilbage.
Hvad er det, hun søger tilgivelse for?
Jeg bad selv, da jeg var ung, men aldrig på den måde.
Jeg har aldrig gjort noget. Men hvad har hun gjort?
Hvem er den gamle heks? - Hun er... en ven.
En ven?
Altså... en, jeg kender.
Sært. - Ja, måske.
Nå, jeg må videre.
Vil du ikke have en kop kaffe eller noget?
Nej.
Farvel.
Mr. Bennett?
Den unge mand...
Havde han ring i øret? - Det havde han.
Tag Dem i agt.
Det næste bliver, at hun flytter ind.
Sagde min mor, som var i London på et af sine statsbesøg.
Du skulle have sagt, hun var her. - Det glemte jeg.
Jeg kunne lugte hende, da jeg kom.
En rigtig fæl lugt af sure viskestykker.
Hun er i forhaven.
Snart er hun i huset.
Hvad vil folk ikke tænke? - Det er London. Ingen tænker noget.
Det er, fordi hun er nonne og aldrig har fået noget.
Det gør dem forstyrrede.
En dannet kvinde, som lever på den måde!
Og du er da selv godt på vej i samme retning.
Mig?
Ingen dug på bordet. Ingen toiletrulleholder.
Hvis jeg fik nok tid, kunne jeg få huset til at skinne.
Du har et hjem.
Du vil da ikke bo her.
Hvor går hun på toilettet? - Det involverer plasticposer.
Hvilken slags plasticposer?
Solide, håber jeg.
Vil du ikke hilse på hende? - Nej da!
Nej. Hun er jo en dannet kvinde.
Hvad skulle jeg sige?
Stik mig et kys.
Hvornår kommer du på besøg? - Snart.
Sagen er den...
...at jeg bliver ved med at se en bil på parkeringspladsen.
Det er da forventeligt. - Om natten. Som kigger.
Tager du dine piller?
Når jeg husker det.
Hun burde være på et hjem.
Hvor går hun på toilettet? - Det har jeg sagt.
Hun skal passes.
Et sted, hvor de vasker hende og gør hende præsentabel.
Det overrasker mig, de lader hende bo på gaden.
Det er som et eventyr. En lignelse, -
- hvor den skyldige narres til at udtænke en straf til en uskyldig-
- for dernæst at indse, at det gælder hendes egen dommedag.
Min mor er tættere på at komme på et hjem...
Har du din taske?
...end miss Shepherd er.
Jeg savner din far.
Giv mig et kys.
Jeg spurgte Gordon, om han kom om bag skyerne, da han var pilot.
Gjorde han så det? - Det kan jeg ikke huske.
Han er nu en guttermand. Det ved jeg.
Farvel, mor. - Farvel.
Goddag. Bor Jesus i dette hus?
Nej. Prøv i vognen.
Tak.
Skrub af!
Mr. Bennett?
De mænd, der kommer sent om aftenen...
Jeg ved, hvad de er for nogle. - Åh gud.
De er kommunister. Hvorfor skulle de ellers komme om natten?
Atter må vi vende tilbage til udgangspunktet.
Det var Argentina, der invaderede.
Jeg kan godt lide den nye vogn.
Den har slet ingen buler.
Ikke én skide ridse!
Hvad hedder du nu, Margaret?
Jeg hedder Mary! Gå væk!
Er det nu Mary? Mary hvad?
Mary hvad?
Jeg ringer til politiet! - Til politiet?
Det tror jeg ikke, din falske lortekælling.
For du ringede jo netop ikke til politiet.
Apropos den udeladelse, så skal næste ydelse falde nu.
Kan jeg hjælpe? Hvad er det for et spektakel?
Her er ikke noget spektakel. Margaret og jeg taler bare om gamle dage.
Du skal ikke kalde mig "Margaret". Det navn er begravet i synd.
De har været her før.
Men det er jo ikke den vogn, vel?
Hun fik en ny. - Hvor venligt af Dem.
En hjemløs kvinde.
En utaknemlig sjæl.
Og ikke ligefrem indsmigrende.
Farvel, Margaret.
De sagde, De hed Mary.
Ja. - Hvorfor kalder han Dem Margaret?
Han har muligvis drukket for meget på tom mave.
Er det Deres navn? Mary Shepherd?
Skænket mig af den romersk-katolske kirke med tilhørende rettigheder.
Det er bestemt ikke hendes navn.
Det er flere år siden, hun kørte sin vogn ind i min forhave, -
- men jeg er for høflig til at spørge, hvem hun er, -
- og især hvad manden, som dukker op med jævne mellemrum, vil, -
- når han står og skryder ved siden af vognen.
Der er noget med musik.
Men er det bare larmen eller selve musikken?
Jeg kan høre musikken.
Jeg kan høre den!
Hvorfor skal De spille musik? Jeg kan høre den!
Hvordan kan De hade musik? De spillede jo på klaver.
Hvor ved De det fra? - Det fortalte De mig.
Jeg sagde ikke, jeg hadede det, kun at jeg ikke vil høre nogen musik!
Skal hun ikke tale nu?
Forklare sig?
Hun letter aldrig på låget. Hun forklarer aldrig noget.
Det burde hun måske.
Jeg...
Jeg blev engang efterladt alene i en sal på klostret.
De efterlod ellers aldrig novicerne alene.
Der stod et klaver.
Jeg gik hen og fandt ud af, det ikke var låst.
Det skulle stemmes.
Nogle af tonerne var døde.
Men for mig lød det smukkere end noget klaver, jeg havde spillet på.
Og så...
...pludselig kom priorinden ind.
Muligvis sneg hun sig ind, for jeg hørte hende ikke. Hun sagde...
Det er Guds vilje.
Det var det, Gud ville. Og det havde jeg fået at vide før.
Og sig mig ikke imod. - Jeg sagde...
"Kan jeg ikke spille salmer, som vi kan synge til?" Hun sagde...
...at jeg modsagde hende.
Og jeg ville aldrig blive nonne, hvis jeg sagde hende imod.
Med en sørgelig symmetri-
- ender min mor på et hjem i Weston-super-Mare, -
- alt imens hendes udslidte sidestykke residerer i min forhave.
Jeg ser det som en falliterklæring at få min mor på et hjem.
Og det er også en falliterklæring at give den anden et hjem.
Gudfader!
Hun har anskaffet sig en trehjulet bil!
Hvor vil De stille den? - I parkeringszonen.
De har ikke beboerlicens. - Jeg fik en i går.
Det har De ikke fortalt. - De ville have modsat Dem det.
Har De forsikret den?
Jeg er som altid forsikret i himlen.
Betaler paven, hvis De kører galt?
Jeg kører ikke galt.
Hvis nu De kører ind i noget? - Aldrig! Jeg er en erfaren bilist.
Jeg kørte ambulance under krigen. - Og hvis nogen kører ind i Dem?
Miss Shepherd, hvad hvis nogen kører ind i Dem?
Hvorfor skulle De nu sige det?! Ingen vil køre ind i mig!
Hvor er nøglen? Bilnøglen. - Jeg har den ikke.
De tog den. - Nej.
Løgner! De under mig ikke bilen, så De tog nøglen!
Lad være med at råbe! - Deres dumhed tvinger mig til det!
Folk render ud og ind dag og nat. Det var bedre at bo i grøftekanten!
Giv mig nøglen! - Jeg har ikke Deres skide nøgle!
Hvad er det, De har om halsen? Det er den skide nøgle!
Hygger I jer?
Burde De ikke undskylde? - Det har jeg ikke tid til.
Det er Guds afdeling.
Jeg rørte hende kun den ene gang, og ikke fordi hun råbte "løgner", -
-men fordi hun virkede gal.
Det var min mor.
Du sammenligner hende hele tiden med mor. De er ikke ens.
Jeg bryder mig ikke engang om, at de optræder i samme sætning.
Nu er det næsten, som om vi er gift.
"Hvordan har kranen det?"
Det kalder folk deres koner. "Kranen."
Hvordan har kranen det?
Hun er der stadig. Jeg er her stadig.
Din mor døde, ikke?
Nej, hun er her også stadig.
Hun er kommet på et hjem.
Men hun er helt væk fra vinduet. Hun er slet ikke til stede.
Skal vi ikke have det med i stykket?
Nej. Det er strengt fortroligt.
For flere år siden ville mor have miss Shepherd på et hjem.
Men hun er stadig på fri fod.
Om hun er helt til stede, er svært at sige.
Mr. Bennett!
Mr. Benn... Jeg kan ikke lide, at den trehjulede bil står ude på gaden.
Hvis De skubbede vognen ind foran Deres vindue, -
- kunne jeg få den ind i indkørslen. Der er masser af plads.
Så jeg skal både have vognen og den trehjulede?
Ifølge min åndelige vejledning skal den stå der.
De ved... på grund af hærværk.
Åndelig vejledning fra hvem? - Det må jeg ikke udtale mig om.
Måske kontakter jeg min nye socialarbejder.
De vil aldrig have, de kommer.
Ifølge min åndelige vejledning kan hun måske hjælpe.
Jeg er ingen brugtbilsforhandler. - Mary siger...
Mary... Din dame ude i vognen.
Vidste du ikke, hun hed Mary?
Det gjorde jeg vel. Jeg kalder hende miss Shepherd.
Vi har alle navne.
Måske skulle I bruge hinandens fornavne?
Så var det måske nemmere at tale tingene igennem.
Der er ikke noget "igennem".
Man kan ikke tale noget igennem med en, som taler med Jomfru Maria.
Man kan tale tingene igennem med Isaiah Berlin, -
- som i forhold til miss Shepherd er en mand af få ord.
Når man taler med hende, er der ikke hul igennem.
Alan, jeg fornemmer en smule fjendtlighed.
Det bliver nok en stejl læringskurve.
Det er ikke en stejl læringskurve. Jeg har aldrig været på sådan en.
Det er lige så usandsynligt at finde mig på en læringskurve-
-som på skiløjperne i Zermatt.
Og i øvrigt...
...hedder hun ikke Mary.
Nogle hælder til, at hun hedder Margaret.
Hun hedder ikke engang Shepherd.
Jeg har hende opført som Mary.
Ja, og du har hende vel også opført som et rationelt menneske.
SENIORKLUB Te, kaffe og kage
Jeg er tilbage om en halv time.
Hej, Margaret.
Hil dig, Maria, fuld af nåde.
Velsignet er du blandt kvinder, og velsignet dit livs frugt.
Hvad laver du? Kom nu!
Hvor er racerkøreren blevet af? Jeg har ikke set hende bag rattet længe.
Hun er vel på en velfortjent ferie. Muligvis i Dordogne.
Er hun? - Pauline, altså.
Hendes bil er tilbage.
Men jeg har ikke set hende i et stykke tid. Bare hun har det godt.
Mon den store plet bag på hendes kjole er et tegn på inkontinens?
Det er nok ikke et modelune.
Åh, søde ven.
Du må da håbe, at hun bare går bort en af dagene...
Mon ikke. I teaterstykker dør folk bare.
I virkeligheden er det op ad bakke at gå ned med flaget.
Hvordan har din mor det? - Som altid.
Sidder. Smiler. Sover.
Har du det godt?
Mig? Ja da. Jeg er på vej i teatret.
Du er ikke ked af det med stykket? - Nej.
Jeg læste en god anmeldelse.
Jeg fik at vide, der kun var gode. - Bestemt!
Vi nød det. Men jeg vidste ikke, at der kun var dig på scenen.
Jo. Det er en monolog.
Ja, det er det vel.
Hvordan kan du dog huske det?
Den anmeldelse, jeg læste, sagde noget indsigtsfuldt om dig.
Hvad? - At du ikke kunne bestemme dig.
For hvad? - Noget som helst.
Det var positivt ment.
Tak.
Jeg kunne slet ikke forstå det. Hvad handlede det om?
Ham, som altid. Om ikke at stå ved det.
Stå ved hvad? - Hvad tror du?
Og da jeg kom ned igen, sad hun der stadig. Med hat og frakke på.
Hun sagde: "Graham...
...mit eneste mål i livet er, at du skal være lykkelig.
Hvis jeg troede, jeg gjorde dig lykkelig ved at dø, døde jeg."
Jeg sagde: "Mor.
Din død ville ikke gøre mig lykkelig. Tværtimod!
Den ville gøre mig ulykkelig. Og du skal heller ikke dø."
Hun sagde: "Nej, jeg skal ikke dø.
Jeg skal giftes. Vi tager på bryllupsrejse til Tenerife.
Tag en af dine piller."
For jeg ved ikke hvilken gang cyklede jeg hjem fra teatret, -
-hvor jeg havde talt om min mor.
Jeg ved da i det mindste, hvor hun er.
Miss Shepherd?
Jeg kan ikke lide det.
Så kig ind. - Nej.
Er du bange? - Nej.
Ikke for liget. Men for måske at skulle til at skrive slutningen.
Men nu hun er væk, -
-kan jeg opdigte den.
Narrativ frihed. Jubi.
Miss Shepherd?
- Gør det nu.
Hvorfor glor De på mine ting?! - Jeg troede, De var syg. Eller død.
Mig?! - Jeg var bekymret.
De var nysgerrig! - Jeg har ikke set Dem.
De vil vide det, når jeg er død. - Undskyld.
Død? Mig? Jeg dør skam ikke lige foreløbig.
Død?
Nu må jeg le.
Hun døde ikke. Og det gjorde min mor heller ikke.
Men som årene gik, begyndte de begge at sygne hen.
Det er svært at få hold på sygdomshistorien.
Men hun var nok ikke ryger? - Nej.
Ikkeryger, drikker ikke.
Alt i alt en meget sund kvinde.
Synes du det?
Denne kvinde har brækket hoften.
En yngre person, som var ved bedre helbred, ville vi give antibiotika.
Men med tanke på din mors alder og hendes mentale tilstand-
- må man overveje, om det er det bedste for hende.
Og hvad vil der ske uden antibiotika?
Måske kommer hun sig.
Måske ikke.
Måske sover hun bare ind.
Vær ikke hård ved dig selv.
Du har gjort...
...mere, end man kan forvente.
Mr. Bennett.
Hvor har De været? - Hos min mor.
Hvordan har hun det?
Ligesom sidst. Hun husker mig ikke.
Ikke så sært. Hun ser Dem ikke så tit.
Vil De skrive om mig?
Det ved jeg ikke.
Det har hun aldrig sagt. - Og?
Jeg har hørt Dem. I radioen.
Ved hun det?
Hun ved end ikke, hvem hun er.
Det er da bare, hvad De tror. Tænk at bruge sin egen mor.
De burde skamme Dem.
Det sagde hun ikke.
Nej. Men hvorfor skulle hun ikke sige det?
De skriver hele tiden om hende på den ene eller anden måde.
De udnytter Deres mor. - Det gør forfattere.
Og jeg bliver den næste, formoder jeg.
Nå, men nu De er her, har jeg brug for at få handlet.
De trænger til at gå mere.
Jeg går. - Det ser jeg aldrig.
Nej, for De er ikke oppe midt om natten!
Jeg skal bruge batterier. Og citronbolsjer.
Mr. Bennett? - Ja?
Vil De ikke skubbe mig op ad gaden?
Ikke rigtigt, nej.
Det er fint her. Vend mig rundt. Vend mig rundt!
Pas på!
Er De uskadt?
Ja.
Det tror jeg nok.
Vil De have en kop kaffe? - Nej.
Jeg vil da ikke være til besvær. Så bare en halv kop, da.
Jeg skal til messe. - Det er De da ikke frisk nok til.
Der er jubilæum i dag, så det er jeg forpligtet til.
For en helgen?
Nej. En ung mand.
En, De elskede?
Aldeles ikke! Han var bare en...
En, som døde.
Han ville være i 50'erne nu.
Var han katolik?
Muligvis. Men han er i skærsilden. Han har brug for mine bønner.
Hvad var hans navn?
Jeg går ikke op i navne.
Kristi legeme.
Ja? - Jeg bor her på gaden.
Jeg har set Dem.
Det er Dem, der har vognen. - Ja...
Besværlig kvinde. - Katolik.
En af søstrene husker hende.
Jeg har hørt, hun var meget påståelig.
Var det derfor, hun blev sendt væk?
Hun var trættekær.
Man advarede mig mod hende. Hun higede efter klaveret.
Hun troede altid, hun havde ret. Men det er Gud, der har ret.
Hvad vil De vide det for?
Hun er syg. - Hvem? Kvinden?
Måske er der en nonne, som kan tale med hende og købe ind for hende?
Vores nonner køber ikke ind!
Det er ikke tilladt.
Jeg så en i Marks og Spencer i går, som købte marengs.
Vi ventede nok besøg af biskoppen. - Er han glad for marengs?
Hvorfor kommer De her og spørger, om biskoppen kan lide marengs?
Er De kommunist?
Hun er syg. Hun er katolik. Måske er hun døende.
Søstrene kan bede for hende, hvis De udfylder et skema.
Hun er i bedring, så snart De vender ryggen til.
Det er min erfaring, hvad invalide angår.
Ud denne vej!
De skal ikke rende ind i nogen af søstrene.
Endnu en lille gave på stien.
Hvis... Når jeg skriver om det her, vil folk sige, der er for meget lort.
Men der var meget lort. Først og fremmest var der lort.
Omsorg, ikke et ord, jeg bryder mig om, men omsorg handler om lort.
Jeg har talt med Mary. - Eller Margaret.
Miss Shepherd.
Hun sagde, at du ikke ansporer hende til et aktivt liv, -
-snarere forhindrer hende.
Jeg opfordrer hende ikke til at blive statsminister.
Kun til at gå i supermarkedet. - Ja. Omsorgspersonen føler ofte...
Undskyld, jeg afbryder dig. Jeg er ikke hendes omsorgsperson.
Jeg hader omsorg. Jeg hader tanken, jeg hader ordet.
Jeg drager ikke omsorg, jeg plejer hende ikke. Jeg er her, hun er der.
Alan, nu fornemmer jeg igen en fjendtlig tone.
Nu, hvor du har taget dig af Mary-
-helt alene i alle disse år, -
- er det kun naturligt, at du afskyr de professionelles hjælp.
Jeg afskyr kun, når professionelle dukker op hver tredje måned-
- og vil fortælle mig, hvordan denne kvinde, -
- som jeg har klaret hver dag de sidste 15 år, egentlig er.
Hvordan er hun?
Mary, som du kalder hende, er en fanatisk, enøjet, krakilsk, lusket, -
- uforsonlig, egoistisk, hørmende, ubehøvlet, biltosset kælling.
For ikke at tale om flyvende fæces og hendes runkne røvs evne til-
- at udskide missillorte, der lander over en meter fra vognen-
-og deres formodede afsender.
Det sagde du selvfølgelig ikke.
Folk vil tro, det er, fordi du er for rar.
Men det er, fordi du er forsagt.
Ja. Men her i England ses det jo som et plus.
Ja, du har været til stor hjælp...
Jeg vil skaffe hende en læge.
Er det en mandlig læge?
Ja.
Jeg vil ikke have en mandlig læge. Har de ikke en kvinde?
Miss Shepherd, jeg vil bare tage Deres puls.
Skal det være en bestemt hånd? - Nej.
Den er normalt renere.
Jeg vil gerne have Dem undersøgt på hospitalet i et par dage.
Nej, jeg har altid sat min lid til løg.
Ja.
Men det er begrænset, hvor langt man når med løg rent medicinsk.
Hun vil ikke på hospitalet. - Hvor ved du det fra?
Spørg hende selv. - Hvad med dagcentret?
Hun kunne blive tilset der. Hun kunne blive et par dage.
Hun vil ikke på dagcentret.
Er du sikker? Har du spurgt hende?
Hun vil ikke på dagcentret. Det ved jeg.
Det vil jeg gerne.
De tvinger mig ikke til at blive?
Nej, de giver Dem et bad og rent tøj og tager nogle prøver.
Må jeg klare det selv?
Hvor? - I badet.
Jeg kan godt finde ud af at gå i bad. Jeg har fået præmier for det.
Ja, det husker jeg.
Mr. Bennett... det vil ikke se ud, som om jeg bliver fjernet, vel?
Hvortil?
Der, hvor de tager folk hen, -
- som ikke er helt rigtige i hovedet. Gør man stadig det?
Af og til. Det kræver mange underskrifter.
De finder på noget for at få en derhen.
Det er faren ved slægtninge. Det er et af deres kneb.
Måske lader de bare, som om det er et dagcenter.
Nej.
Jeg er før blevet narret. - Alan.
Miss Shepherd.
Jeg er kommet lidt bagud med det hele, så der er måske lidt...
Læg armen om min hals.
Sådan.
Jeg har ikke gjort meget i den slags.
Modsat mig føler han ingen lede ved det.
Ambulanceføreren rører ved miss Shepherd-
- og lægger endda armen om hende, Ia han sætter hende ned i stolen.
Jeg bemærker også, at han sirligt retter på hendes fedtede klæder.
Han trækker nederdelen ned over knæene i blufærdighedens navn.
Jeg vender hjem igen.
Det er ikke en prøveperiode.
Er der noget, vi skal vaske for dig?
Hvorfor dog det? De fleste af mine ting er rene.
Er din ven syg?
Nej. - Tager hun væk?
Åbenbart kun til dagcentret.
Børnene spørger altid til hende.
De var så bange for hende som små.
Den ene er i Washington nu. Verdensbanken.
Hvor længe har hun været her nu? I 10 år?
Nærmere 15. - Et helt liv.
Mr. Bennett...
Hende socialarbejderen forhørte sig om mine nærmeste slægtninge.
Jeg vil ikke have dem udbasuneret, så jeg sagde, jeg ikke havde nogen.
De er i denne kuvert.
Men hold det for Dem selv.
Jeg har faktisk selv kørt ambulance engang.
Under krigen.
Jeg kørte i Kensington under mørklægningen.
Er det rigtigt?
Stolen kører op med liften.
Under hendes himmelfart, hvor hun roligt stiger op over havemuren, -
- ligner hun en vagabonddronning.
Eller en forhutlet Nobelprismodtager.
Hendes smudsige ansigt lægger sig i tilfredse folder.
Kan vi gøre det igen? Jeg vil gerne have en tur til.
Når De kommer hjem igen.
Nærmeste slægtning LEOPOLD GEORGE FAIRCHILD
Nu skal De se.
De dufter skønt.
Alt i orden? - Ja!
Sådan. Deres årlige tjek.
Værsgo.
Goddag, Margaret!
Hele 14 år! De må da være en helgen.
Min søster er besværlig. Edith vil ikke have hende inden for døren.
Før hjalp jeg hende, når jeg kunne.
Det ville være mors ønske.
Jeg er ingen helgen, bare doven.
Hun kørte ambulance? - Ja.
Og hun var nonne. Ad to omgange. Indtil de forkastede hende.
Det skubbede hende over grænsen.
Hun var på en galeanstalt i et stykke tid.
Banstead.
Det var min skyld. - Nej.
Men hun er altså en besværlig kvinde. En værre tyran!
Hersede hun med Dem? Det gør hun med mig.
Jeg fik hende sendt væk.
Indespærret.
Tvangsindlagt, som det nu hedder.
Dem slap hun også væk fra.
Og så endte hun i vognen.
Spiller hun stadig? Altså klaver?
Nej.
Det er trist.
Har De hørt om Cortot?
Alfred Cortot, klavervirtuosen?
Ja.
Margaret var hans elev.
Hun tog helt til Paris for at blive undervist.
Det var ikke nemt dengang.
Og som hun dog øvede. Jeg kan love Dem for, at hun øvede dagen lang.
Det fik nonnerne sat en stopper for.
For at afprøve hendes lydighed.
Jeg arbejdede som dyrlæge i Afrika, og da jeg kom hjem, -
- var hun færdig med musikken. Fuldstændig.
I stedet for at øve bad hun.
Hun spillede engang til Promenadekoncerten.
Miss Shepherd?
Jeg har lige været inde for at besøge Dem.
Jeg ville ikke blive der.
En dame sagde, jeg virkede bekendt. Om jeg havde været på Banstead?
Hun ville ikke holde op.
De gav mig kødsovs, og hun sagde:
"Kødsovsen her er bedre end den i Banstead." Jeg ved ikke noget om-
- kødsovs i Banstead... eller noget andet sted.
Der anbringer de folk, som ikke er rigtige i hovedet.
De ser pæn og ren ud.
Ja, det må være badet. De lod mig gøre det selv.
Sygeplejersken kom og pyntede lidt på resultatet.
Hun sagde, jeg var en fryd for øjet.
Jeg har købt de her til Dem.
Blomster?
Hvad skal jeg med blomster?
De dør jo bare!
Jeg har rigeligt at se til uden at skulle passe blomster.
De har nok ikke så ofte fået blomster.
Hvem siger det?
Jeg har da fået større buketter end den der.
Og med bånd på.
De her kan ikke måle sig.
Musik.
Hvordan skal folk kunne undgå den?
Jeg havde den lige ved hånden.
Musikken rullede i mit blod.
Jeg kunne spille i mørke.
Var nødt til det, nogle gange.
Og tangenterne var...
...som rum.
C-dur... og d-mol.
Mørke rum.
Og lyse rum.
Som et helt gods...
...var musikken for mig.
Men det bekymrede mig, -
-at det at spille faldt mig...
...lettere end at bede.
Og jeg...
Og det sagde jeg, hvilket måske var en fejltagelse.
Til hvem?
Min skriftefader.
Han sagde, -
- at det var endnu en sprække, Djævlen kunne snige sig ind ad.
Så han forbød klaveret.
Musikken stod generelt i lav kurs.
Han sagde, -
-at det ville give et godt afkast-
-i form af sjælens udvikling.
Og det gjorde det også.
Det gjorde det.
Hvordan har Deres mor det?
Intet nyt der.
Ligger hun stadig i koma? - Nej.
Hun hviler bare øjnene lidt. Som folk nu gør.
Nå, godnat. - Mr. Bennett?
Hold mig i hånden.
Den er ren.
Så meget af det, der var sket i denne kvindes liv, -
- fandt jeg først ud af efter hendes død.
Så for at fortælle hendes historie måtte jeg digte lidt her og der, -
- selvom meget af det slet ikke kan opdigtes.
Og det er ikke opdigtet, at det var morgenen efter denne snak, -
- Ia hun lå i sin vogn med nyvasket hår, -
- at socialarbejderen kom ind i forhaven-
- med rent tøj, sengelinned og salver-
-og bankede på døren til vognen.
Det er ikke længere en vogn. Det er et gravkammer.
Må jeg låne din telefon? - Ja, selvfølgelig.
Selv nu kan jeg ikke vove mig ind i det ildelugtende gravkammer.
Men jeg føler mig snydt, fordi det ikke var mig, der fandt liget.
Selvom jeg har fulgt hende så tæt så længe, -
- er jeg ikke den, der finder hende død.
Nu kommer en efter en-
- lægen, præsten og mændene fra bedemandsforretningen, -
- og de gør alle det, som ingen andre har gjort i 20 år.
De kommer nemlig i en lind strøm-
- og træder tilsyneladende uden afsky indenfor i vognen.
Herre, skænk hende evig hvile, -
- og lad det evige lys skinne på hende.
Før hende til Gud i det høje.
Og så er damen væk.
Han ved det. Hun må have fortalt ham det.
Men præster har jo tavshedspligt.
De må ikke hjælpe politiet med deres efterforskning.
Vidste De, hun var på flugt? - Miss Shepherd?
Miss hvad De nu kalder hende, ja.
Hun holdt stille i krydset. En ung fyr-
- på motorcykel kommer drønende om hjørnet-
-og smadrer ind i hendes bil.
Ikke hendes skyld.
Men der ligger altså en død fyr, som hun tror, hun har dræbt.
Ringer hun til politiet? Stopper en anden bil? Nej, hun kører sin vej.
Og dermed kommer hun på kant med loven.
Så De afpressede hende.
Jeg er politimand, mr. Bennett.
Pensioneret, naturligvis. Vi gør ikke den slags.
Den er da et fremskridt i forhold til hendes vogn.
Alle de år lige foran mit dørtrin-
-var hun en lovløs.
Jeg blev ved med at tænke, at det var et liv, -
- som fik mit liv til at blegne og virke kedeligt til sammenligning.
Ia jeg stod i egne tanker ved hendes grav, -
- fik jeg et godt øje til en af bedemændene.
Det er nok ikke et erhverv, man lige glider ind i...
Åh, mr. Bennett. Undskyld, -
- men det er meningen, jeg skal være i centrum.
Men jeg glemmer, at de døde ved alt.
De burde kæmpe for at holde tårerne tilbage, -
-ikke stå her og flirte.
Det var min idé. Hun er død nu. Jeg kan gøre, hvad jeg vil med hende.
Ja, De kan. Jeg er død. Bare slå Dem løs!
Goddag.
Der er to af Dem nu. Er det, fordi Deres sind er splittet?
Ja. - Nej!
Hvor skal De hen?
Ville d'herrer have noget imod, hvis vognen blev et pilgrimsmål?
Nej. - Jeg vil af med vognen.
Der kunne være healing, og alt overskud kunne gå til nonnerne.
Hvad har nonnerne gjort for Dem?
Ikke det store, men når donationerne begynder at strømme ind, -
- vil de indse, hvad de gik glip af.
Sådan gik det helgenen Bernadette.
De opdagede kun hendes evner, da det var for sent.
Denne vej! Der er en, De skal møde.
Der er da noget, De kan gøre. Det, De forsøger at skrive...
De kunne pifte det lidt op, -
- hvis det mindede om "Sangen om Bernadette". De ville blive stenrig!
Hvorfor lod De mig bare dø?
Jeg vil gerne op i himlen.
Muligvis en himmelfart.
En forklarelse.
Det er ikke lige mig. - Nå, der er du!
Det er min nye ven. - Goddag.
Det er den unge mand, som kørte ind i vognen.
Jeg troede, jeg dræbte ham. Det viser sig, det var hans fejl.
Så man kommer ikke uden om, at vi har en masse at tale om.
Farvel.
Mr. Bennett? - Ja?
Jeg kom for at holde i Deres indkørsel i tre måneder, -
-og jeg blev i 15 år!
Mr. Bennett? - Ja.
Ved De, hvad det her er? - Nej.
Det er mig, der ler sidst.
Tja, hun ønskede sig jo en himmelfart.
Lad os besvare hendes bønner.
Hold Dem klar, miss Mary Teresa Shepherd, -
- afdød fra adressen 23 Gloucester Crescent.
Op med Dem!
Hun faldt tilfældigt ind i mit liv, -
- og hun blev i udkanten af det så længe, -
- at hun til sidst ikke var spor tilfældig.
Som hjemmeboende sønner og døtre passer deres forældre-
- og betragter det som et kort afbræk, før deres liv begynder, -
- således måtte jeg også erfare, at der ikke findes korte afbræk, -
- og at tidens tand tog en bid af mig.
Jeg lod hende bo der og vænnede mig til, at hun var der, -
- og nu er 20 år af mit liv forsvundet.
MARGARET FAIRCHILD, SOLIST
Denne udslidte gamle dame, hendes vrangforestillinger, -
- hendes livs langsomme lakken mod enden og de skiftende køretøjer-
- har jeg fået, for at jeg skal gengive det, -
- som andre gengiver rejser gennem Afghanistan eller Patagonien.
Eller mellem adskillige kvindelår.
Jeg skulle få noget til at ske.
Det har jeg ikke gjort ret tit, men det er lige meget.
For det, som jeg har lært, -
- som hun måske har lært mig, er, at man ikke skal skrive om sig selv.
Man skal finde sig selv i teksten. - Jeg ville ikke skrive om hende.
Hvis der var sket mere i dit liv, var jeg ikke blevet nødt til det.
Måske kommer jeg til det nu.
Hvad?
Få lidt mere ind i mit liv. Måske vil jeg endda begynde at leve.
Har du haft en god dag? - Ikke dårlig. Hvad med dig?
De her er kommet.
Flot.
Kommer du ned? - Ja.
Her slutter historien.
Måske kan det blive et skuespil. Hvad synes du?
Nu jeg er her, skal du holde op med at tale med dig selv.
Hej. - Hej, Alan.
Og værsgo!
Gloucester Crescent har haft mange bemærkelsesværdige beboere.
Men ingen var særere eller mere bemærkelsesværdig-
- end miss Mary Shepherd, til hvis ære vi afslører denne blå plakette.
MISS M. T. SHEPHERD
"Damen i vognen" boede her 1974-1989
www.HoundDawgs.org Newest NORDiC RETAiL!
Oversættelse: Malene Hollnagel Scandinavian Text Service 2016